According to his widow writing many years later, Graves had "complete faith" in the authenticity of the manuscript because of his friendship with Shah, even though he never had a chance to view the text in person.
Gravesin leski kirjoitti monta vuotta myöhemmin, että Graves "uskoi täysin" käsikirjoituksen aitouteen Shahin ja hänen välisensä ystävyyden perusteella, vaikkei hänellä ollut koskaan ollut mahdollisuutta henkilökohtaisesti nähdä tekstiä.