Aware that he was dying, he wrote to Fanny Brawne in February 1820, "I have left no immortal work behind me – nothing to make my friends proud of my memory – but I have lov'd the principle of beauty in all things, and if I had had time I would have made myself remember'd. "
Hän oli kirjoittanut Fanny Brawnelle helmikuussa 1820: "En ole jättänyt jälkeeni kuolematonta työtä – en mitään, mistä ystäväni voisivat muistoni vuoksi olla ylpeitä – mutta olen rakastanut kaikessa olevan kauneuden periaatetta, ja jos minulla olisi ollut aikaa, olisin tehnyt itsestäni muistettavan".