Eibrink, however, grew increasingly disappointed in sponsors and local authorities, accusing them of not loving the club in the way that he did, and he left the club in 1988.
Kuitenkin Eibrink kasvatti jatkuvasti tyytymättömyyttä sponsoreissa ja paikallisissa viranomaisissa väittämällä heidän rakastavan seuraa vähemmän kuin hän rakasti ja hän jätti seuran 1988.