One source of mistakes is the ambiguity of the verb "to be", which is sometimes used as a copula ("I am hungry"), and sometimes to designate existence ("I am").
Eräs syy virheisiin oli verbin 'olla' monimerkityksellisyys, koska sitä käytettiin joskus kopulana eli yhdistäjänä (”Minä olen nälkäinen”) ja joskus osoittamassa olemassaoloa (”Minä olen”).