He seems to have aimed at harmonizing the views of Plato and Aristotle on the ideas, as he distinguished them from the eidos, forms of things, which he allowed were inseparable: a view which seems necessarily connected with the doctrine of the eternity and self-existence of matter.
Hän vaikuttaa pyrkineen harmonisoimaan Platonin ja Aristoteleen ideoita koskevat näkemykset, koska hän erotti ideat eidoksista, asioiden muodoista, joille hän salli sen, että ne olivat aristoteelisesti erottamattomia yksilöolioista: näkemys, joka vaikuttaa olevan välttämättä yhteydessä oppiin aineen ikuisuudesta ja itsenäisestä olemassaolosta.