Finally, an elegiac mood replaces the exaltation, as the poet returns from his fantasy and memoirs to see just himself and one other link to that past still living.
Lopulta ylevyyden korvaa surullinen tunnelma, kun runoilija palaa fantasiansa ja muistojensa parista nähdäkseen, että menneisyyteen ei enää ole hänen lisäkseen juuri muita yhteyksiä.