The Right Hegelians believed that advanced European societies, as they existed in the first half of the nineteenth century, were the summit of all social development, the product of the historical dialectic that had existed thus far.
Vanhahegeliläiset uskoivat, että kehittyneet eurooppalaiset yhteiskunnat, sellaisina kuin ne olivat olemassa 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla, olivat kaiken yhteiskunnallisen kehityksen huippu, siihenastisen historiallisen dialektisen prosessin tuote.