1887) wrote that eccentricity is "often a kind of innocent pride", also saying that geniuses and aristocrats are called eccentrics because "they are entirely unafraid of and uninfluenced by the opinions and vagaries of the crowd".
1887) kirjoitti, että eksentrisyys on "usein eräänlaista viatonta ylpeyttä" lisäten, että neroja ja aristokraatteja kutsutaan eksentrikoiksi, koska "he ovat täysin pelottomia ja kansanjoukkojen mielipiteiden ja oikkujen ulottumattomissa".