1806) wrote that "the amount of eccentricity in a society has generally been proportional to the amount of genius, mental vigour, and moral courage which it contained," and mourned a lack of eccentricity as "the chief danger of the time".
1806) kirjoitti, että "eksentrisyyden määrä yhteiskunnassa on yleisesti ollut yhteydessä siihen, kuinka paljon nerokkuutta, älyllistä elinvoimaa ja moraalista rohkeutta siinä itsessään on" ja murehti aikansa eksentrisyyden puutetta "aikakautemme suurimmaksi vaaraksi".