He explains that Alim Azimi followed the path of blame, intentionally provoking vicious attacks upon himself, in order to bring the failings of both his students and critics to light, allowing them to be seen for what they really were: "He showed us the strange, so that the strange became commonplace and we could realise what it really is."
Dervissi selittää, että Alim Azimi seurasi moitteen tietä (path of blame), provosoiden tarkoituksellisesti rajuja hyökkäyksiä itseään kohtaan tuodakseen sekä oppilaidensa että kriitikoidensa puutteet päivänvaloon, jotta ne voitaisiin nähdä sellaisina kuin ne todellisuudessa olivat: "Hän näytti meille eriskummallisuuksia niin, että eriskummallisesta tuli jokapäiväistä ja saatoimme ymmärtää mitä se todella on."