In 1946 and 1949, the defense of this dissertation divided the scholars of Moscow into two groups: those official opponents guiding the defense, who accepted the original and unorthodox manuscript, and those other professors who were against the manuscript's acceptance.
Vuosina 1946 ja 1949 hänen väitöskirjansa puolustus jakoi Moskovan tutkijat kahteen leiriin: virallisiin opponentteihin, jotka hyväksyivät omintakeisen ja ei-oikeaoppisen käsikirjoituksen, sekä niihin professoreihin, jotka vastustivat käsikirjoituksen hyväksymistä.