He was such a strong proponent of the traditional psychoanalytic perspective that was dominant in the United States that he jokingly called himself "Mr. Psychoanalysis".
Erityisesti 1960-luvulla hän edusti niin voimakkaasti ja näkyvästi perinteistä psykoanalyyttista näkemystä, joka oli vallalla Yhdysvalloissa, että hän leikillisesti nimitti itseään “herra Psykoanalyysiksi”.