In the 1860s, Orbeliani tried to stand aside from the quarrels between "the sons and the fathers", but he could not refrain from attacking the new generation in a caustic rhymed response published in 1874.
1860-luvulla Orbeliani yritti pitäytyä erossa "isien ja poikien" välisistä kiistoista, mutta hän ei voinut olla hyökkäämättä uutta sukupolvea vastaan ivallisen, runomuotoisen vastineen muodossa vuonna 1874.