After using these two arguments to dispel solipsism and skepticism, Descartes seems to have succeeded in defining reality as being in three parts: God (infinite), minds, and material things (both finite).
Näiden kahden argumentin avulla Descartes on häivyttänyt solipsismin ja skeptisismin ja vaikuttaa onnistuneen määrittelemään todellisuuden kolmiosaiseksi: Jumala (ääretön), sielut ja materiaaliset asiat (kummatkin äärellisiä).