Although Lermontov's depiction of the Georgian queen as a destructive seductress had no apparent historical background, it has been influential enough to raise the issue of Tamar's sexuality, a question that was given some prominence by the 19th-century European authors.
Vaikka Lermontovin kuvaus Georgian kuningattaresta tuhoisana viettelijättärenä ei nähtävästi perustunutkaan minkäänlaisiin historiallisiin tapahtumiin, se oli tarpeeksi vaikutusvaltainen nostaakseen esille kysymyksen Tamarin seksuaalisuudesta, jota 1800-luvun eurooppalaiset kirjailijat jonkin verran käsittelivät.