They founded the Anti-Vivisection Society of Sweden when they returned home, and enrolled as students at the London School of Medicine for Women in 1902, a vivisection-free college that had visiting arrangements with other London colleges, to gain medical training for their anti-vivisectionist campaigns.
He perustivat Ruotsin vivisektion vastaisen yhdistyksen palattuaan kotiinsa ja vuonna 1902 ryhtyivät opiskelijoiksi London School of Medicine for Womeniin, vivisektiota harjoittamattomaan collegeen, jolla oli vierailujärjestelyjä muiden Lontoon collegejen kanssa, saadakseen lääketieteellistä koulutusta vivisektion vastaisille kampanjoilleen.