Kirstie Blair states that the suppression of emotion in Procter's work makes the narrative poems all the more powerful, and Gill Gregory argues that Procter's poetry often explores female sexuality in an unconventional way, while as often voicing anxiety about sexual desires.
Kirstie Blair menar att känslornas förträngning i Procters arbeten gör de narrativa dikterna ännu kraftfullare, och Gill Gregory menar att Procters poesi ofta uttrycker kvinnlig sexualitet på ett okonventionellt vis, samtidigt som den ofta ger uttryck för sexuella begär.