For over a century after the war, Irish Catholics maintained a sentimental attachment to the Jacobite cause, portraying James and the Stuarts as the rightful monarchs who would have given a just settlement to Ireland, including self-government, restoration of confiscated lands and tolerance for Catholicism.
Under nästan ett helt århundrade efter kriget behöll irländska katoliker trofasthet gentemot den jakobitska saken och fortsatte att framställa Jakob och huset Stuart som de rättmätiga monarker som skulle ge Irland en rättvis behandling, inbegripet självstyre, återlämning av den beslagtagna jorden och fördragsamhet med katolicismen.