Dagbladet Information described it as "... a story of an artist who became a victim of the musical genre which he himself had helped innovate, and who, instead of gaining the broad recognition he had longed for his entire life, ended up with a status somewhere in between national heritage and kitsch clown..."
Dagbladet beskrev det som "... en historia om en konstnär som blev ett offer för den musikaliska genre som han själv hade hjälpt förnya, och som, i stället för att få det breda erkännande han hade längtat efter hela sitt liv, slutade med en status någonstans mellan nationella arvet och kitsch clown ...".