Specifically, Leibniz uses the word conatus in his Exposition and Defence of the New System (1695) to describe a notion similar that of Hobbes, but he differentiates between the conatus of the body and soul, the first of which may only travel in a straight line by its own power, and the latter of which may "remember" more complicated motions.
Specifikt använder Leibniz ordet conatus i sin Framställning och försvar av det nya systemet (1695) för att beskriva ett begrepp liknande det Hobbes använde, men han skiljer på kroppens respektive själens conatus, av vilka den första bara kan färdas i en rät linje av egen kraft, och den senare kan ”komma ihåg” mer komplicerade rörelser.