V.M. Zhirmunskii (1924) sees the poem as the moment of Pushkin's decisive break with Byron, arguing that Pushkin uses a moral and historical perspective to create psychological portraits and evaluations of his characters, while Byron relies on emotion alone.
V.M. Zhirmunskii (1924) såg dikten som tidpunkten för Pusjkins avgörande brytning med Byron, med argumentet att Pusjkin använder sig av ett moraliskt och historiskt perspektiv för att skapa psykologiska porträtt och utvärderingar av sina egna karaktärer, medan Byron enbart bygger sina dikter på känslor.