He described the music as an "evil fog" that fades in and out of the game without being initiated by any scripted moments or to warn of impending danger, instead creating the impression of ever-present danger.
Han beskrev musiken som en "ond dimma" som tonar in och ut ur spelet utan att sättas igång av alla skriptade ögonblick eller för att varna för kommande faror, utan i stället skapar musiken ett intryck av ständigt närvarande fara.