Inferno has often been cited as proof of Strindberg's own personal neuroses, such as a persecution complex, but evidence also suggests that Strindberg, although experiencing mild neurotic symptoms, both invented and exaggerated much of the material in the book for dramatic effect.
Boken har ofta använts för att visa på Strindbergs personliga neuroser, såsom förföljelseidéer, men mycket tyder på att Strindberg – även om han hade lätta neurotiska symtom – både uppfunnit och överdrivit mycket av bokens material för den dramatiska effektens skull.