His freeform use of French language — a highly complex yet fluid mixture of constant invention and "creolism" — fuels a poignant and sensuous depiction of Martinique people in particular and humanity at large.
Hans fria användning av franska språket – en mycket komplicerad än flytande blandning av konstant innovation och ”creolism” – driver intensiva och sinnliga skildringar av människor i Martinique i synnerhet och av mänskligheten i stort.