Given the ceremonial and personal significance of the chapel, it was to be expected that the Pope would require the services of a great artist for its decoration, and, in the opinion of both the Papacy and the people, there was no one greater than Michelangelo.
Med tanke på kapellets ceremoniella och personliga betydelse kunde man förvänta sig att påven skulle kräva av en stor konstnär att dekorera dess interiör, och, enligt både påvedömet och folket, blev det Michelangelo.