Burke called the social and political rhetorical analysis "dramatism" and believed that such an approach to language analysis and language usage could help us understand the basis of conflict, the virtues and dangers of cooperation, and the opportunities of identification and consubstantiality.
Burke kallade en sådan analys för "dramatism" och trodde att ett sådant förhållningssätt till språkets analys och användning skulle kunna hjälpa oss att förstå grunden för konflikter, dygder och farorna av samarbete, och möjligheterna med identifiering.