He admired Eastern theatre because of the codified, highly ritualized and precise physicality of Balinese dance performance, and advocated what he called a "Theatre of Cruelty".
Han beundrade Österländernas teater på grund av den kodifierade, starkt ritualiserade och det precisa fysiska balinesiska dansutförandet och förespråkade vad han kallade en "Grymhetens teater".