This makes sense since Quiroga was the first person to be concerned about the technical aspects of the short story, tirelessly honing his style (for which he always returns to the same subjects) to reach near-perfection in his last works.
Detta är logiskt, eftersom Quiroga var först med att förfina novellens tekniska aspekter, outtröttligt polerande sin stil (varför han alltid återvänder till samma ämnen) för att närmast uppnå perfektion i sina sista verk.