Extending the argument for understanding the medium as the message itself, he proposed that the "content of any medium is always another medium" – thus, speech is the content of writing, writing is the content of print, and print itself is the content of the telegraph.
För att utöka argumentet för att förstå mediet som själva meddelandet föreslog han att "innehållet i vilket medium som helst är alltid ett annat medium" - alltså är skriftens innehåll tal, den tryckta skriftens innehåll är det skrivna ordet och den tryckta skriften själv är telegrafens innehåll.