His central position as permanent secretary of the Swedish Academy - the institution which started to award the Nobel prize of literature in 1901 - also gave him considerable influence on the choice of laureate in the first years; for instance, he was long able to exclude Selma Lagerlöf from the award, by year after year persuading a majority of the Academy members to vote for alternative candidates, often nominated by himself.
Hans centrala befattning som ständig sekreterare i Svenska Akademien – den institution som från 1901 började utdela det litterära Nobelpriset – hade även betydande inflytande på de första årens val av pristagare; exempelvis lyckades Wirsén länge utmanövrera Selma Lagerlöf från utmärkelsen, genom att år efter år – fram till att hon mottog priset 1909 – förmå en majoritet av akademiledamöterna att rösta på alternativa, ofta av honom själv nominerade, kandidater.