In the 1970s, Pipes was a leading critic of détente, which he described as "inspired by intellectual indolence and based on ignorance of one's antagonist and therefore inherently inept".
Under 1970-talet var Pipes en ledande kritiker av avspänningspolitiken, som han beskrev som "inspirerad av intellektuell lättja och baserad på okunskap om en fiende och därför ofrånkomligt orimlig".