At the very core of the novel is the "child in time" — Stephen himself — appearing to his mother as a child's face at a window, which makes his mother decide not to abort, but instead to continue the pregnancy.
I romanens hjärta framträder "barnet i tiden" - Stephen själv - för sin mor som ett barns ansikte i ett fönster, vilket får henne att bestämma sig för att behålla barnet, honom, snarare än abort.