Firstly, he argued, following Plato, that it was impossible for good to exist without evil, for justice could not be known without injustice, courage without cowardice, temperance without intemperance or wisdom without foolishness.
Först och främst, menade han, liksom Platon, att det var omöljigt för det goda att existera utan det onda, för rättvisa skulle inte vara känd utan orättvisa, mod utan feghet, måttlighet utan omåtta eller visdom utan dårskap.