But for all the diversity of their plastic language, they perceived a common basis for their work; this being a method of direct appropriation of reality, equivalent, in the terms used by Pierre Restany, to a "poetic recycling of urban, industrial and advertising reality".
Men genom all mångfald i deras plastiska språk, uppfattade de en gemensam grund för sitt arbete, som blev en metod för direkt anslag av verkligheten, motsvarande en (enligt Pierre Restany) "poetisk återvinning av urban, industriell och medial verklighet".