The Granadine Confederation was established by the Constitution of 1853, considered pro-federalist or centro-federalist because it gave more autonomy to the provinces, which multiplied to 35 provinces during the administration of Manuel María Mallarino (1855–1857), each with its own provincial constitution.
Det politiska klimat som ledde till skapandet av Granadinska konfederationen föddes genom 1853 års konstitution, och förespråkade pro-federalism eller centro-federalism eftersom det gav mer självstyre för provinserna, som fördubblades i antal och uppgick till 35 stycken under Manuel María Mallarino (1855–1857), alla med var sin egen provinskonstitution.