In 1952, as candidate for the Frente de Acción Popular (Popular Action Front, FRAP), he obtained only 5.4% of the votes, partly due to a division within socialist ranks over support for Carlos Ibáñez.
År 1952 fick han som kandidat för Frente de Accion Popular (FRAP) bara 5,4 procent av rösterna, vilket delvis berodde på splittring inom de socialistiska leden för stödet till Carlos Ibáñez del Campo och förbudet mot kommunism.