Byron, however, was still influenced by 18th-century satirists and was, perhaps the least 'romantic' of the three, preferring "the brilliant wit of Pope to what he called the 'wrong poetical system' of his Romantic contemporaries".
Byron var dock fortfarande påverkad av 1700-talets satiriker och var kanske den minst ”romantiske” av de tre, och han föredrog "den briljanta kvickheten hos Pope framför det han kallade sina romantiska samtidas 'felaktiga poetiska system’”.