Whereas the ancients used the term in a strictly anthropomorphic sense similar to voluntary "endeavoring" or "struggling" to achieve certain ends, and medieval Scholastic philosophers developed a notion of conatus as a mysterious intrinsic property of things, Descartes uses the term in a somewhat more mechanistic sense.
Emedan man under antiken hade använt termen i ett strikt antropomorfistiskt avseende liknande frivilligt ”bemödande” eller ”kämpande” för att uppnå vissa mål, och medeltida skolastiska filosofer har utvecklat en uppfattning om conatus som en mystisk inneboende egenskap i ting, använder Descartes termen i en något mer mekanistisk bemärkelse.